Diane, klockan 07.15.
Efter frukost beger jag mig ned till polisstationen.
Efter det ska vi gå på Laura Palmers begravning.
God morgon, överste Cooper.
Bara agent, Audrey. Specialagent.
Specialagent.
Vill äta frukost med mig?
- Jag har bråttom. - Till vad?
Din parfym är otrolig, Audrey.
- Tycker du verkligen det? - Ja.
Varsågod och sitt.
Kan du skriva ned ditt namn åt mig? Här.
Okej.
Enögde Jack
Det är nåt som du vill berätta för mig, Audrey.
Är det?
Du smög in den där lappen under min dörr härom kvällen.
Gjorde jag?
Jag ville hjälpa dig. För Lauras skull.
Du sa att du och Laura inte precis var vänner.
Vi var inte det, men jag förstod henne bättre än de andra.
- Vad är Enögde Jack? - Ett ställe norrut.
Män går dit.
Kvinnor då?
Kvinnor... jobbar där.
Jobbade Laura där?
Jag vet inte.
Laura jobbade i min fars varuhus.
- Horne's? - Han döpte det efter sig själv.
Var i Horne's varuhus?
Vid parfymdisken.
Precis som Ronette Pulaski.
Verkligen?
Den där högerlutningen i din handskrift-
-tyder på en romantisk läggning.
Ett hjärta som längtar. Var försiktig.
Gör jag?
Jag måste be dig att gå nu.
Polisarbete.
Tack för att du pratade med mig.
Trudy, två kaffe till, tack.
Harry, Lucy.
Vilken vacker morgon.
Pannkakor, smält smör-
- lönnsirap, en lätt uppvärmd skiva skinka.
Inget slår smaksensationen av lönnsirap som blandar sig med skinka.
Pannkakor, en skiva skinka.
Vem dödade Laura Palmer?
Låt mig berätta om drömmen jag hade, Harry.
- Tibet? - Nej.
Du var där. Du också, Lucy.
Harry, min dröm är en kod som väntar på att knäckas.
Knäck koden, lös brottet.
I drömmen får Sarah Palmer en vision av sin dotters mördare.
Hawk gjorde en teckning av honom.
Jag fick ett samtal från en enarmad man som hette Mike.
Mördaren hette Bob.
Mike och Bobby?
Nej. En annan Mike och en annan Bob.
De bodde ovanpå en närbutik.
De hade en tatuering:
Eld, gå med mig.
Mike stod inte ut med allt dödande, så han högg av sig armen.
Bob svor på att döda igen, så Mike sköt honom.
Vet ni var drömmar kommer ifrån?
- Inte direkt. - Nej.
Acetylkolin-neuroner ger ifrån sig impulser-
-till hjärnan.
Dessa impulser blir till bilder, bilderna blir till drömmar.
Men ingen vet varför vi väljer just dessa bilder.
Så, hur slutar drömmen?
Plötsligt var det 25 år senare.
Jag var gammal och satt i ett rött rum.
Där var en dvärg i röd kostym och en vacker kvinna.
Den lille mannen sa-
- att mitt favorittuggummi var på väg tillbaka-
- och var inte hans kusin lik Laura Palmer, vilket hon var.
- Vilken kusin? - Den vackra kvinnan.
Hon är full av hemligheter.
Ibland böjs hennes armar bakåt.
Där hon kommer ifrån, sjunger fåglarna vackert-
-och luften fylls alltid av musik.
Dvärgen dansade.
Laura kysste mig och viskade namnet på mördaren i mitt öra.
Vem var det?
Jag minns inte.
- Fan. - Fan.
Vårt jobb är enkelt, Harry. Knäck koden, lös brottet.
Ja?
Jag är på bårhuset och det är stort slagsmål.
Vänta där, jag kommer.
Det var Andy. Det är slagsmål på bårhuset.
Albert.
Du är den mest kallblodige man jag sett.
Har aldrig träffat nån med så lite respekt för mänsklig svaghet.
Har du ingen medkänsla?
Jag svämmar över av medkänsla.
Jag är Kung Känslosam!
Dr Hayward, jag har rest hundratals mil-
- och tydligen flera århundraden, till denna håla-
-för att utföra en rad tester.
Jag ber dig inte att förstå dessa tester.
Så grym är jag inte.
Jag ber dig bara att försvinna ur min åsyn-
-så jag kan slutföra mitt jobb.
Vi är här för att föra Laura Palmers kropp till kyrkogården.
Det finns inte en chans att vi går härifrån utan henne!
Okej, okej, okej.
Snälla Mr Rosenfield.
Leland Palmer kunde inte närvara idag-
-men jag vet att jag talar för alla-
-inklusive familjen Palmer-
- när jag säger att vi uppskattar och förstår värdet av ert arbete.
Men som deras ombudsman-
- måste jag insistera på att vi tar hänsyn till-
-familjen Palmers känslor också.
Mr Horne, jag inser att er ställning i detta vackra samhälle-
-innebär korruption, lögner-
- och ett irriterande sätt att uttrycka dig på.
Dumhet är däremot inte nödvändigt.
Ni kan hålla begravning när som helst.
Gräv en grop, placera kistan i den.
Jag, däremot, kan inte utföra de här testerna nästa år-
- nästa månad, nästa vecka, eller imorgon.
Jag måste utföra dem nu.
Jag har mycket klippande och klistrande framför mig-
- så kan ni inte återgå till era gungstolar-
-och fortsätta täljandet?
Nu räcker det, jag tar hand om kroppen-
- och du rör inte Laura från och med nu.
Vad i helvete pysslar du med?
Mina herrar.
- Vad är det som händer? - Tack gode Gud.
Den här dåren hindrar vår brottsutredning.
Han låter oss inte ta Lauras kropp till begravningen.
- Vad är det som händer? - Snälla, Cooper.
Jag har litet tålamod med idioter, särskilt sådana med bricka.
Jag vill inte ha någon inblandning från den här drummeln, förstått?
Jag har fått nog av dina förolämpningar.
Jaså?
Tja, jag har fått nog av idioter och dumhuvuden-
- träskallar, fårskallar, trögmånsar och dummerjönsar.
Och du, din tröga bondlurk, din svamlande höstack-
-har du fått nog av mig?
Ja, det har jag.
Det var just tjusigt. Verkligen passande.
Vänta i bilen, Harry.
Det gamla goda knytnävsslaget?
- Ett hagelregn vore trevligt. - Det räcker.
Sheriffen menade inget illa.
- Han slog mig. - Nå, det menade han säkert.
Släpp genast ifrån dig flickans kropp till hennes familj.
Jag vill ha testresultaten kl. 12.00. Det är en order.
Tack, agent Cooper.
Inbjudan till Kärlek.
Med Morton Hadley som Chet-
- Selena Swift som Emerald och Jade.
Evan St. Vincent som Jared Lancaster-
-och Jason Dembo som Montana.
Min älskade dotter, Jade och Emerald.
På grund av ekonomiska svårigheter tänker jag göra slut på allt inatt.
Jag hoppas ni hittar styrkan att fortsätta utan mig.
Er kärleksfulle far, Jared.
- Farbror Leland? - Jared, det är Jade!
- Farbror Leland? - Snälla, pappa.
Jag vet att du är där inne.
Madeleine?
Jade, vilken överraskning.
Maddy?
Är det verkligen du?
Jag beklagar, farbror Leland.
Jag är säker på att Hank uppskattar din obevekliga tillgivenhet.
Er man har varit en riktig mönsterfånge-
- en inspiration för såväl vakter som medfångar.
Han välkomnar varje dag med ett leende-
- och möter motgångar med vänliga ord.
Hanks förhör är inbokat imorgon.
Såvida inget oförutsett händer och med ditt fulla stöd-
-kan han släppas kort därefter.
Några frågor?
Nej-
Hjälper du Hank att hitta det jobb-
- som hjälper honom att bli villkorligt frigiven?
- Ja. - Hur då?
Jag äger restaurangen, Mr Mooney.
Du är ingen dum tjej, Norma.
Det kommer säkert alla möjliga Romeos hit och ber dig om tjänster.
Hur håller du dem borta?
Jag säger att jag är gift med en man som är farligt svartsjuk-
-och sitter inne i för dråp-
- men som räknar med att snart vara ute i samhället igen.
Det får avsluta vårt möte, Mrs Jennings.
Ser man på!
Änder på sjön.
Berätta för mig om Leo Johnson.
Leo är en sån där kille som du alltid håller ett öga på.
Vi har ännu inte lyckats ta fast honom med tassarna i kakburken.
God morgon, Leo.
Vem fan är det?
Det här är agent Cooper, FBI.
Vi vill ställa några frågor.
Fråga då.
Är Leo ett smeknamn för Leonard?
Är det en fråga?
- Kände du Laura Palmer? - Nej.
- Hur bra kände du henne? - Jag kände henne inte, sa jag.
Du ljuger.
Jag visste vem hon var, okej? Det gjorde alla.
- Är du med i straffregistret, Leo? - Nej.
Olaglig u-sväng, april 1986.
Onykter och bråkig, november 1987.
September 1988, misshandel. Anmälan togs tillbaka.
Jag har betalat min skuld till samhället.
Var befann du dig natten då Laura Palmer mördades?
Omkring midnatt?
Ute på vägen. Jag ringde min fru Shelly omkring den tiden.
Från Butte, Montana.
- Kan hon intyga detta? - Om ni frågar henne så.
Robbie, det här är ett bra tillfälle för diskussion.
Vill du prata om cigaretter? Idag?
Nej, släck den.
Det är en snuskig vana, speciellt för en idrottsman.
Ja, jag har varit på min andel begravningar.
Alldeles för många.
Varje gång en man dör i krig, där han för tidigt.
Laura dog också för tidigt.
Ja, hon gjorde det.
Men vi har ett ansvar gentemot de döda, Robert.
Ansvar är vad som håller vårt samhälle upprätt.
Varje människa ansvarar för sina egna handlingar-
- varje handling bidrar till att göra något bra.
Vad är bra med att begrava någon under marken?
Det är ett sätt att få ett avslut.
I ceremonin får förståelsen fotfäste-
- och viljan att fortsätta utan de som vi fått lämna bakom oss.
Du måste lära dig, kommer att lära dig, att fortsätta utan dem.
Toppen.
Jag inser att du känner en motvilja-
- till att ingå i ett meningsfullt utbyte.
Detta leder till en återvändsgränd-
- och en önskan från min sida att tvinga på dig en viss kunskap.
Det behöver inte vara något dåligt-
- ibland är det det bästa alternativet.
Var inte rädd, min son.
Vi kommer alla vara där tillsammans.
Rädd för vad?
Begravningen.
Jag är inte rädd för nån jäkla begravning.
Rädd?
Jag kan knappt vänta.
Rädd?!
Jag ska vända upp och ned på den!
Är alla klara?
Hawk.
Det finns inga spår efter mannen med en arm.
Fortsätt leta. Han är där ute nånstans.
Om nån kan hitta honom så är det Hawk.
- Är han en spårare? - Den bäste.
Okej, Albert, vad har du hittat?
Tillräckligt för att rädda ditt arsle-
- och få ut mitt från det här ödsliga stället.
Vad har du?
Innehållet i kuvertet som låg i Lauras dagbok: kokain.
De toxologiska resultaten var också positiva.
Den lilla damen hade visst en vana.
Sedan, fibrer från repet-
- inbäddat i hennes handleder och armar.
Två sorters rep.
Fibrerna från tågvagnen.
Identiska med provet från handleden.
Samma rep användes till att binda fast Pulaskiflickan.
Hon satt alltså fastbunden två gånger-
- på olika platser natten då hon dog.
En gång här och en gång här.
Så här.
"Ibland böjs mina armar bakåt."
Här har vi spår av pimpsten som hittades i vattnet-
-utanför tågvagnen.
Tvål, industritvål.
Jag hittade identiska partiklar på Lauras nacke.
Inte hennes vanliga märke.
Min slutsats är:
Mördaren tvättade händerna och lutade sig fram för att kyssa henne.
Så här.
Herregud.
Påtagliga sår på Lauras hals och axlar-
- ser ut att komma från klor, bitmärken av nåt slag.
Ett djur?
Titta, det försöker tänka.
Slutligen, ett litet plastfragment från hennes mage.
Delvis upplöst av magsyror.
Jag skata den till labbet för en rekonstruktion-
- eftersom de lokala inrättningarna ger ordet "primitiv" en ny innebörd.
Jag observerar med visst intresse vad som ser ut som ett J.
Bra jobbat, Albert.
Vem vet vad jag hade hittat med ett par dagar till med kroppen.
Det är dags, Sheriffen.
Ursäkta oss. Vi har en begravning att gå på.
Får jag prata med dig i enrum, Cooper?
Det är en till sak.
Rapporten angående våldet mot mig-
-som du bevittnade i morse.
Du kommer nog instämma. Måste ha din underskrift.
Albert, jag skriver inte under det här.
Va?
Jag hoppas du kan förstå det här.
Jag har bara varit i Twin Peaks en kort tid.
Men under den tiden har jag sett älskvärdhet, heder och värdighet.
Mord sker inte var dag här.
Det är ingen statistik som ska räknas ihop i slutet av dagen.
Laura Palmers död har påverkat varenda man, kvinna och barn-
-eftersom livet betyder nåt här.
Jag trodde att det sättet att leva hade försvunnit.
Men det har det inte, Albert. Det finns här i Twin Peaks.
Låter som du knaprat i dig några av de lokala svamparna.
Som du uppför dig mot de här goda människorna-
- ska du vara glad att jag inte avlägger en egen rapport-
- som skulle kunna sätta dig i en byggnad i Washington-
-där du aldrig ser solen.
Diane, klockan är 12.27.
Jag vill att du tittar på min pensionsplan-
-angående investering i fastigheter.
Jag kanske får för mig att köpa något-
-till vad jag anser vara ett bra pris.
Älskar du mig?
Jajemen.
Är den här ny?
Ja.
Är den inte fin?
Hur ser jag ut?
Du ser bra ut, Nadine.
Åh, Ed.
Det var en underbar natt.
Åh, min älskade Ed, du kom tillbaka till mig.
Nu känns det som att vi är tillsammans på riktigt igen.
I high school-
- brukade jag titta på Norma och dig under fotbollsmatcherna.
Hon var så söt.
Ni var ett sånt vackert par.
Men jag visste-
- trots att jag bara var en liten medelmåtta-
-bara en grå liten mus...
inombords visste jag hela tiden-
-att när du väl lärt känna mig-
- så skulle vi vara tillsammans för alltid.
Det där är väl inte din mc, Ed?
Det är James.
Vilken James?
Vi får inte komma för sent. Är du klar?
Jag ska inte med.
Det är Laura, James.
Jag kan inte.
Jag kan bara inte.
James!
Jag bryr mig inte vad doktorn säger.
Om du fortsätter skämma bort honom ändrar han sig aldrig.
Jag tycker inte vi ska diskutera detta-
-med Johnny i samma rum.
Johnny vet inte ens vad det är för dag.
- Vi måste ha tålamod, Ben. - Det kan du vara själv.
Jag har väntat i 20 år på ett intelligenstecken.
Mitt tålamod börjar ta slut.
Jo, tack.
Jösses, vilken bitterhet som kommer riktad mot mig.
Du tar det väl.
Det är husets specialitet.
Jag ska göra det extremt enkelt för dig.
Vi kan inte ta med Johnny till begravningen i den löjliga utstyrseln.
- Låt dr Jacoby se vad han kan göra. - Vi måste gå.
Nej, nej.
Gör det själv då.
Måste jag ringa dr Jacoby-
- varje gång jag har problem med Johnny?
Tack gode Gud.
Okej, in i bilen, allihop.
Jag är uppståndelsen och livet.
Han som tror på mig, även om han är död, skall ändå leva.
Och den som lever och tror på mig skall aldrig dö.
Ingen av oss lever för sin egen skull och ingen dör för sin egen skull.
För om vi lever, lever vi för Herren.
Och om vi dör, dör vi för Herren.
Oavsett om vi lever eller dör-
-tillhör vi Herren.
Välsignade äro de som dör i Herren-
- så säger Anden, för de ska vila från sina vedermödor.
Herren vare med dig.
Låt oss be.
Herren Gud, anförtro det här barnet Din ändlösa omsorg och kärlek-
- och ta oss alla till Ditt himmelska kungarike-
- genom den samme, Din son, Jesus Kristus, vår Herre-
-som lever och härskar med Dig-
- och den helige Ande, en gud, nu och för alltid. Amen.
Jag döpte Laura Palmer.
Jag undervisade henne i söndagsskolan.
Och jag, precis som ni andra, kom att älska henne-
- med den särskilda kärlek som vi reserverar för de envisa och modiga.
Laura var klipsk.
Hon var vacker, hon var charmig.
Men framförallt var Laura otålig.
Hon väntade otåligt på att hennes liv skulle börja-
- på att världen skulle hinna ikapp med hennes drömmar och ambitioner.
Laura brukade säga att jag pratade för mycket.
Det misstaget ska jag inte göra idag.
Jag älskade henne-
- och kommer att sakna henne resten av mitt liv.
Amen!
Tack, Johnny.
Amen!
Vad tittar ni på?
Vad väntar ni på?
Ni gör mig illamående.
Ni gör mig illamående, era jävla hycklare!
Alla visste att hon var i knipa.
Men vi gjorde ingenting.
Alla ni goda människor...
Vill ni veta vem som mördade Laura?
Det var ni!
Det var vi alla.
Och vi får henne inte tillbaka med vackra ord, så spara på era böner.
Hon skulle ändå ha skrattat år dem.
Du är död. Du är död!
- Du är död. - Det räcker nu, Bobby. Det räcker!
Du är död.
Släpp mig!
Du är död!
Du är död. Död!
Släpp mig!
Min älskling, Laura!
Laura!
- Vänta, Leland. - Äh, nej.
Allt har gått åt skogen.
Förstör inte det här också!
Nej-
Min älskling...
Laura!
Här är killen. Här är pappan.
Och här är dottern i kistan.
Nej!
Jag säger det, Harry, han kommer inte räkna ut det här.
Ska vi slå vad, Ed?
Han kommer precis i tid.
Lita inte på vem som helst, Harry. Han är inte en av oss.
Sätt dig, Cooper.
Jag fick ditt meddelande, Harry. Hawk, Big Ed.
Vad sägs om en bit nybakad huckleberrypaj?
Det vore gott.
Norma, en bit huckleberrypaj.
Vaniljglass vid sidan av, kaffe.
Det ska bli.
Big Ed, hur länge har du varit kär i Norma?
Ser ut som du bjuder på pajen och kaffet, Ed.
Så, vad ville ni prata med mig om-
-förutom höjdpunkterna på menyn?
Berätta du.
Någon smugglar in knark i Twin Peaks.
Vi har jobbat på att lösa det här i sex månader.
- Försöka haffa alla inblandade. - Vem är siktet inställt på?
Jacques Renault, bartender på Roadhouse.
Vi tror att han är mellanhanden.
Ed har jobbat lite under täckmantel.
Kvällen du kom till stan, övervakade han Renault.
Vi tror att Renault spetsade hans drink.
Kändes som att någon slog till mig med en såg.
Jag visste inte att du var polis.
Det är han inte.
Nå, det är väl lite utanför ditt ansvarsområde?
Någon säljer knark till skolungar.
Jag tycker det hör till allas ansvarsområde.
Jag ringer upp Ed när jag behöver honom.
Han är inte den enda.
- Tack, Norma. - Smaklig måltid.
Det är hit pajer kommer när de dör.
Berätta nu varför du kallade hit mig, Harry.
Du får inte säga nej till det här-
-även om det låter lite konstigt.
- Jag är med. - Twin Peaks är annorlunda.
Långt ifrån resten av världen. Du har märkt det.
Ja då.
Och det är så vi vill ha det.
Men det finns en baksida som också är lite annorlunda.
Det kanske är priset vi får betala för alla goda ting.
- Vad skulle det vara? - Det finns en ondska där ute.
Något väldigt, väldigt mystiskt i de gamla skogarna.
Kalla det vad du vill.
Ett mörker. En närvaro.
Det tar sig an många former-
- men det har varit där ute så länge någon kan minnas.
Och vi har alltid funnits här för att bekämpa det.
Vi?
Män innan oss.
Män innan dem.
Fler efter att vi är borta.
Ett hemligt sällskap.
Ska vi ta med oss agent Cooper på en liten tur?
- Vart? - Till Bookhouse.
Det är här vi träffas.
Och har gjort i 20 år nu.
Vilka är vi?
Bookhouse-pojkarna.
- Kaffet är gratis. - Det låter bra.
Du känner James.
- Agent Cooper. - James.
- Det här är Joey Paulson. - Joey.
Vem är det här?
Bernard Renault, Jacques bror.
Vaktmästare på Roadhouse.
Bernard kom över gränsen i morse-
-med 30 gram kokain i väskan.
Tänkte vi skulle ställa honom några frågor.
Sålde du nånsin knark till Laura Palmer?
Jag sänder inte droger.
Vad betalar Jacques dig för att langa?
Jacques betalar ingenting, jag är ingen langare.
Så du ska ha de 30 grammen för eget bruk?
Det stämmer.
Du sover inte så mycket om nätterna, va, Bernie?
Din bror har inte varit på jobbet de senaste dagarna. Var är han?
Jag vet inte.
Han har egna angelägenheter.
Vem mer är inblandad?
Fråga honom, vet jag.
Han kommer tillbaka ikväll. När som helst.
För att jobba på Roadhouse?
Han är ju bartendern, inte sant?
Bernard, vi har bundit fast dig vid en stol.
Du och din bror är inblandade i en rad grova förbrytelser.
Vad jag undrar är-
- varför du skulle vilja berätta för oss var och när vi kan hitta honom?
- Ja? - Leo.
- Det är Jacques. - Hur är läget?
Lampan. Razzialampan lyser.
- Bernard är i knipa. Säker?
Jag såg det.
Du måste hjälpa mig härifrån. Över gränsen.
- Var är du? - Telefonkiosken vid affären.
Och jag gillar inte att vänta.
Håll käften, jag är på väg.
Hej-
- Vart ska du? - Det behöver inte du veta.
Josie?
Vad är det, Josie?
Inget
Inget?
Gud, vad vacker du är.
Det är nåt som är på tok.
Berätta vad det är.
Någonting hemskt kommer att hända.
- De vill skada mig. Jag vet det. - Vilka?
Vilka vill Skada dig?
Catherine.
Catherine och Benjamin Horne.
Varför tror du det?
Jag hörde Catherine säga i telefon att jag aldrig skulle misstänka nåt.
Precis som med Andrews död.
Andrews död var en olyckshändelse.
Var den?
Catherine förvarar bokföringarna i kassaskåpet.
Två böcker. Olika nummer.
Andrew byggde det här för flera år sedan.
Catherine vet inte att jag vet om att det är här.
Varför har de två böcker, tror du?
De vanligaste orsakerna har att göra med stöld.
Kanske något värre.
Det var två. Jag såg dem.
Du tror mig väl?
Självklart.
Det är inget ovanligt i den här.
Det var två.
Jag lovar, det var två.
Har du sett min fiskelåda?
Nästa gång du och änkan vill kika i mitt kassaskåp-
- behöver du inte göra dig så mycket besvär.
Var bara en man och fråga mig istället.
Jag kanske ska kolla i lastbilen.
Dr Jacoby.
Jag såg er inte på begravningen.
Jag är en hemsk person, agent Cooper.
Jag låtsas att jag inte är det, men det är jag.
Jag sitter och lyssnar på deras problem.
Dag efter dag.
De här människorna ser mig som en vän.
Sanningen är att jag inte bryr mig.
Jag trodde inte att något-
-någon, kunde nå mig igen.
Laura ändrade på det.
Jag kunde inte komma idag.
Jag kunde bara inte.
Jag hoppas hon förstår.
Jag hoppas hon förlåter mig.
Kan det vara möjligt?
Tror du att någon dödade Andrew?
Jag vet inte.
Jag tror att de vill ta sågverket ifrån mig.
Så att Benjamin kan äga marken.
Om det där stämmer angående Andrew-
- tror du att de kommer mörda mig med?
Tror du det?
Josie, inget kommer hända dig.
Inte nu, inte nån annan gång. Inte medan jag är här.
Tror du det finns en själ?
Flera.
- Mer än en? - Legenden om Svartfot.
Vakande själar som ger liv åt sinnet och kroppen.
En vandrande drömsjäl.
Drömsjälar.
- Var vandrar de? - På ställen långt bort.
De dödas land.
Är det där Laura är?
Laura ligger i jorden, agent Cooper.
Det är det enda jag är säker på.
För Laura.
Lycka och välgång.
- Vill du dansa med mig? - Nej.
- Ledsen, kompis. - Snälla.
Dansa med mig, snälla?
Dansa med mig.
Dansa med mig, snälla?
Snälla.
Dansa med mig, någon.
- Mr Palmer? - Leland?
Låt oss köra hem dig.
Hem.